Dana Batulková přiznala: Věřím v nadpřirozeno
![Dana Batulková. Dana Batulková.](/obrazek/201904/5ca3b0d21d964/crop-1795840-yan-3883_800x540.jpg)
Dana Batulková (61) překypuje elánem a energií nejen v herecké profesi, ale také životě. Navíc ji baví fyzická práce. Při ní relaxuje, stejně jako někdo jiný válením v posteli...
Dana tvrdí, že má trochu klukovské geny, ani jako malé holce jí prý nic neříkalo háčkování, vyšívání, určitě nepletla ani oblečky pro panenky. I proto neuvažovala o herectví a chtěla být překladatelkou. Že šla nakonec na DAMU, nebylo z její hlavy. I když se na přijímačky nijak nepřipravovala, ke svému překvapení uspěla.
"Mám po tátovi zručnost, nejraději pracuji se dřevem, jeho vůně na mě působí až omamně. Třeba jsem obrousila a nalakovala podlahy v domě, zrenovovala starodávný nábytek a byla u toho šťastná," říká o své netradiční zálibě herečka, která by zřejmě byla také dobrou bytovou architektkou.
Záhadné postavy
Má cit pro harmonii, ladění barev, prostorový smysl, v interiéru domu navrhla a iniciovala dost změn. Žije stále na statku v Kolodějích, kde se narodila. "Mám moc ráda procházky přírodou, vybavují se mi dávné a příjemné vzpomínky, je to meditační. Podívám se třeba na strom, vzpomenu si, kdy se sázel, a dojde mi, že tady bude stát ještě dlouho poté, co já nebudu. Ale ten pocit není nepříjemný díky jedné zvláštní příhodě. Mám v ložnici proti oknu dvě figurky, připadaly mi jako andělé. Jednou ráno jsem se vzbudila a v pokoji stály dvě úplně stejné postavy! Kdyby to bylo v noci, řeknu, že šlo o sen, ale já je fakt viděla na vlastní oči," vylíčila nám svůj neobyčejný zážitek Dana.
Rozsvícený kostel
Od té doby si začala více všímat dění kolem sebe a zjistila, že se jí občas stávají zvláštní věci. Jednou v noci jela autem kolem kostela a on se před ní zčistajasna rozsvítil. Nikomu víru v to, že existují události, jež se nedají vysvětlit rozumem, necpe, prostě to tak cítí.
"Jinak miluji jaro, kdy vše rozkvétá, příroda začíná nový koloběh, nabíjí mě. I zkoušení v divadle je o něčem jiném. Navíc letos budu hrát také venku, v Museu Kampa ve hře Meda, podle neobyčejných osudů mecenášky Mládkové. Začaly mi zkoušky na Romea a Julii, tu ve svém věku už hrát bohužel nebudu, zbyla na mě madame Kapuletová. Něco se rýsuje kolem filmu, ale ještě to není dojednané, nechám se překvapit. Stejné je to s dovolenou, určitě se někam chystám, ale zatím váhám kam. Ale ono to vždy nějak dopadne, často úplně jinak, než člověk chce. Hlavně když dobře," končí optimisticky.